58 1789- Febr. Mart. 
unga tråd ätgär ej til ftör, famt ftörre fkog til 
fjelfva gärduet, inom få få år? 
Som Godgårds egendom beftår af fandjord 
och iandmylia,få har jag det ådigen, med llor 
koltnad eriarit, och hvad ftor mängd dagsver- 
ken pä vårdagarna åtgå. 
Jag känner nogfimt at ftafren ej fä fort 
nitnar i jordbrynet, dä det år lerjord, men den 
ftiilnaden blifver ej fvarande emot förmon af 
den timrade, ehuru nam^net läter nog ftridan- 
de em.ot befparing, at hela tråd ikoia nyttjas, 
i ftållet för klufne, men förmonen hgger uti 
•afilåndet imellan flanorna. 
Jag angih-er ej timrad gårdesgärd, (fom jag 
kallat den, okunnig om den annorfiådes kallas 
olika) för något nytt eller mitt påfund j men af 
orfak, at jag ej funnit den nigorftådes befkrif- 
ven, långt mindre fom nyttig och ll^ogbefpa- 
rande antörd: hvarföre jag trodt mig fl;yldig, 
at gifva det tilkänna, för at af andras åldre 
Rön, få faken ytterligare bekräftad» 
Anledningen hårtil, iick jag för 8 är fe- 
dan, af Herr Landshöfdingen Éhrenbill, dä 
han befåg et utdikadt, och til nägon del rot- 
hugget kärr, om loo tunnland, hvaraf en del, 
då (l\ulle inhägnas; han berömde deffa timra- 
de gärdesg-irdar , fom han i Finland fedt, hos 
Herr Landshöfdingen Baron Bo\e, fsmt hos 
Herr Ofverlte-Lieut. Svedenhielm pä Bangfta 
uti Södermanland. 
Som jag hade (kogcn pa ftållet och hvar- 
ken Uaf ver, klufvet gärdfel eller hanck, 1^ gjor- 
des dårmed förfök, af nägra hundrade räm- 
nar , hvarå i denna ftund, ej fynes minila 
åkomma, han har ej blifvit vidrörd och inga 
k rea- 
