I789- c^'^^" 67 
6) At hpgga iikfom en ftarp rygg, pä öf- 
verfta tvärltocken, bör länge confervera den 
från röta. 
7) At tjockafte flanan lagd öfverft^ år dels 
mera fåkerhet för öfverklifvande månnifkor, 
fom dä fatta fig på henne j dels at kreaturen 
lågga % därpå, om de vilja förföka at flöjå 
och fluteligen påliteligare at borra igenom. 
8) Dymiingarne tyckas åfveu löna mödan, 
dels at. öfverfta flanan, ej niä falla öfverklif- 
vande månnulior pS fötterna, dels at ej af bo- 
fkapen med hornen afkaftas, famt at tjufvarj 
ej må fä lått borttaga den j kilen hindrar at 
dymlingen ej kan utdragas, hvarföre den bor 
vara fä accurat, fä at kilen vid nedflagningen 
indrifves, 
Förmonerne af timrad gärdesgård, äro fle- 
re än man lig vid förfta påfeende fkulie fö- 
re/lålla^ 
1) Är mig förfåkradt at den ftär uti 20 a 
§0 är^ och får jag lägga mitt omdöme til, fä 
tviflar jag ej dårom, och efter den tiden duger 
förmodeligen mycket däraf til vedbrand? afvea 
fordrar dea, under hela tiden, knappaft efter- 
fyn^ hvaremot vanlige gärdesgårdar fordra 
ärliga reparationer, famt mäfte om 9, 10 a 12 
§r aideles omfåttas, dä ej mer ån det fednaft på- 
lagda gårdfiet, famt en del af ftö ren, fom varit 
mycket läng, duger til gårdesgård, famt af he- 
la reflen obetydeiigt litet til vedbrand. 
2) Vid Itora fnöfall och yrväder, åro de 
timrade mycket nyttiga, pä fådana ftällen i ga- 
tor, eller dar annars fnön plägar lågga fig i 
drifvorj ty genom flora öpningarne imellan 
flanorna (och dårföre böra itora öpningar åf- 
E 2 ven 
