76 1789- c^^^- Febr. Mart 
B er att elfe om Vågglhfs ^ fimdne iSkogc^r; 
af 
SAM. ÖDMANN. 
pä landsbygden är det en allmånt bekant 
^ fördom, at vägglöfs fl^ola uppehålla fig i 
den Väggmoffa, fom växer under Knbufkar. 
Allmogen undviker forgfålligt denna molTa, 
af frugtan at med den famma bringa ohyran i 
fina nya hus. Til det högfta fkulle man kun- 
na medgifva at deffa forhateliga kråk uti var 
väggmoffa bättre trifvas och förökas, famt 
finna en fäkrare friftad, där de med ftörre 
fvSrighet utrotas. Men, fä vida mig bekant 
är, har ingen Entomolog ännu funnit egenteli- 
ga Vägglöfs uti fkogar, h vårföre följande hän- 
delfe fynes ny och värd någon upmärkfamhet. 
I förledne Augufti mänad hade nägre ar- 
betare, fom på en holme uti Nämdö fjärd 
hämtade Al-ved , fatt fig at äta fin middag 
jämte en ihålig ÅL En af dem kom oförva- 
randes at på trädets flarn göra et buller, fom 
utdref en Läderlapp (Vefp. murinus) genom 
en öpning. Genom flera flag med en yx- 
hammare pä trädet utjagades 12 Läderlappar, 
fom fångades af folket. Af nyfikenhet at för- 
loka om flera fidana djur där fl\ufle finna?:, 
gjordes än et ganlka hättigt fi.ig, dS en malTa 
hördes lofsna och nedfalla, hvjlken med liän- 
derna uttogs och fanns beftS af idel Vägglöfs. 
Man kunde ej mifbiaga fig pä eu fä känd ohy- 
ra, 
