1789» ^P'^* Maj.. .^un. 85 
Vore nu Ad ftörre ån Ap", fä är tydligt, 
ac ätminftone den ena roten dp måfte vara ja- 
kad: dårfore och dä, enligt §. 12, bägge röt- 
terne nödvändigt fkola hafva lika tekn ; fä må- 
fte de ock bägge vara jakade, när Ad > Ap''. 
det år när M > f b. 
Vore äter Ad Ap", fä är klart at åtmin 
ftonedenena roten dp' blefve nekad j foljakte- 
ligen åro ock i denna händelfe, det är nåi 
M <! f b, bägge Rötterne i ^quationen för y 
nekade. 
Om man har i allmänna termer Biquadra- 
tilha quationen y"* - 4My ^ -f- By ^ h- Cy D =: o, 
(hvareft — 4M är nekad, famt + D jakad^ 
men de ofrige Coéfficienter B och C måge 
hafva hvad tekn, fom behagas) fä enär det 
iattes y =: X + fä blir ^ quationen for % 
följande nemiigen : + (B — 6 M^) 
(2MB -f- C - 8M^) X D -f. MC -mM^B -3M^ =: 05 
ftal denna vara paffande til Formlen II, hvilken 
år:x4 + a^x + a^b=o; fä mäfteB - 6M^ =0; 
sMB C - 8M^ = a'5 och D hh MC + 
M-B - sM"^ a^bj hvaraf man altfå finner 
, D -4. MC M^B 3M^ ^ 
b = — — 3 eller dä för B 
sMB Hh C — SM^ 
j ^x,. 1.1. 1. D-^MC-+-3M^ 
fättes des värde 6M% blir b=: — — -o 
C -|^4M' 
XT- l.,^-^!. 11 tv;. , D + MC + 3M^ 
Nar nu,M > f b, eller M > f . ~ r.T^ 
C 4M 
hvaraf vidare följer at o > 4D MC 5 fä 
ftal, efter hvad här äfvanföre blifvit utredt, 
^quatioaen for y hafva fina 2\Tit verkliga Rötter 
F 3 bägge 
