98 1789» ' ^P^' ^^J* <3^ti^^^ 
vändigt et fädant utfeende, fom endera af deffe 
bägge Figurer 23 och 24 utviCiir. 
$. 4T. Orn nu den föreftålde ^quationea 
f6r y, hvilken igenom förvandling i x kan re- 
duceras til Formlen X, åger i andra termen 
teknet +5 fä kommer Origo Abfciffarum D til 
höger om punften A (§. lö.)? och då mälle 
ätminftone den ena verkliga Roten Dp nödvän- 
digt bli nekad, hvilket Figurerne tydligen ut- 
märka: därföre måfte ockfä bagge verklige Röt- 
terna i -^51quationen för y vara nekade (§. 12.) 
§. 42. Har åter /^quationen för y uti an- 
dra termen teknet — y fä kommer Origo Ab- 
fciffarum d til vanfter om punrten A (§. 16.) ^ 
och dä vifa åfven Figurerne, at ätminftone den 
ena Roten dP måile vara jakad: därföre fkola 
ock bägge verklige Rötterne i ^quationen för 
y vara jakade (§. 12). 
§. 43. Reglan blir alt(a denna: NSr Kquatio- 
nen for y har uti aiidra terjiun teknet -J- , äger 
famma E.quation bagge fina verkliga Rötter ficka^ 
■de: meji har andra termen teknet — , dr o de häg-^ 
ge verklige rotterne jakade. 
XI. Om JEquatirmcn for y finnes hora til For^U' 
len XI. Se Fig. 25 och 26. 
§. 44. Åfven fom uti f?iin förra Jfhandlingf 
VJ. Conjlni^ion for BiquaJratiJka JEquationcr är 
vifat, at de Ä-quationer för x, fom höra til 
Formlen XI, halva aldeles hka Cor^flrudion 
med de /Iquationcr för x, hvilka höra til Form- 
Icn JX, cndalt med den ll^ilnad, at Parabehis 
inRm Hållning är omvänd, fä at alt hvad fom 
i Formlea IX. fäges om jakade Rötter, det gäl- 
