ico 1789. -^pr. Maj. ^iin. 
Xn. 0;;z JLquiiiioncn for x finv.ss hora til Form' 
Un XIL Se Fig. ^27 och 128- 
§. 46. AF hvad VL CovflruFiion i mi?i förra 
Aj handling for Biquadrat2j%a JEquatioJUT v i far cm 
iådana Äquafioner tor x, iom höra til Form- 
len xn, ftcnjcs klart, at i ^ia de fall deisiTi- 
ma äga 2 orimliga och 2 verkliga Rötter, la 
får deras Conllrcction igenom 2:ne Parabler et 
iadant utfeende, fom endera ai defle Figurer 
27 och 28 iitmårker. 
§. 47. Om nu den foreftälde ^quatlon för 
y åger i andra termen teknet -f-, lä kommer 
Origo Abfciffanim D til höger om punclen A 
{§, 16) y och då utvifa Figurerne, at åtminftone 
den ena Roten Dp nödvändigt år nekad: hvar- 
före ockfå (§.12.) bågge verklige Rötcerne Wo- 
la vara nekatie (§. 12). 
§. 48. Har atcr ^Tquationen för y uti an- 
dra termen teknet — , fä kommer Origo Ab- 
fcilTarum d til vånfler om punden A, och då 
ar, enligt hvad Figurerne pataghgen utmärka, 
ätminllonc den ena roten dP jakad; därföre åro 
(§. 12) de 2:nc vcrkhge Rötterne i i^quatio- 
nen för y bng^e jakade. 
§. 49. Rcglan blir altfä här denna: Nar JLqna- 
tioncn for y }.\ir uti andra tsrwcn t:hir[ -f-, åger 
favinia Rlquation fna 2:?ic verkliga Rortcr bagge 
nekade; Jns?i kar andra tcrvicn tchict — , dro dc 
hiiggc jakade, 
5». 50. Sålunda ar nu det förefatta amnct til 
flut bragt. Man liade väl, unn tilbjclp af de 
i 4. 5j 
