142 1789- -^i^^'- ^^^7- <^^^«- 
rande forlufl; i Brunftens -jordens vigt Men 
denne icke mindre omtånkte ån djupfinnige 
Naturfor finare vågade dock ej ac hårar do ma 
om Brunllens-jordens beftandsdelar; heift han 
ej fann någon utvåg, at äter kunna förvandla 
Kalk uti Brunftens-jord. 
§. 2. Detta ämne tycktes mig fä mycket 
mera förtjena en närmare underfokcing, foin 
det å ena lidan borde gifva vigtiga uplyfnin- 
gar om Brunfiens fammanfåttning och upkonilt, 
om det blefve fulleJigen bevilt at han kan för- 
vandlas i Kalk, och man ä andra lidan blefve 
befriad ifrån de mifstankar om^ enkla jordarters 
och metallers obeftånd och inbördes förvand- 
lingar, fom af nyfsnåmde phénomener kunde 
upvåckasj om det befunnes at Kalkjorden, vid 
Herr Scheeles förfök, blifvit pä annat fätt 
frambragt. Sä förmoniigt det år för. den Che- 
mifl^a Vetenn<'.apen5 at fammanfatte kroppars be- 
ftändsdelar bhfva uptåckte; få iiinderliga äro 
däremot de förvandlings - fyivemer ^ fom up- 
komma genom förhaftade flutfatfer af otilrSc- 
keliga Rön. 
§. 3. Af Kerr Hjelms förfök *) år bekant, 
at alt Socker inneliailer nSgon Kalkjord; famt 
at, åfven genom calcination i open eld, at fint 
Socker vinnes omtrent ~ proC. och af groft 
Mofcovade anda til | proC. Kalk. Om under 
Sockrets calcination nägon betydande del Kålk- 
jord med de flygtiga delarna bortrökte, få föl- 
jer at Suckrets Kalkhalt år i famma mon llörre. 
Således kunde det hånda, at ail den Kalkhalt, 
fom vid Herr Scheeles förfök funnits, up- 
koiriLit 
■9- 
*) Kongl, Vet. Acad. Haadl. 1783. 
