^58 ^789- ^^J' S'^'^* 
dem én ftadigare, och efter deras åldér^ tilväxC 
och behof aipaffad föda» Föglarnes hushålis^ 
Jbekymmer tyckes vara något vidftråktare^ erne- 
dan dem åligger, frän forfla ftunden^ bringa 
fina Ungars uppehälle til fma nåften. En fKyl- 
dighet, irån hvilken Sjofoglärne åro frikallade^ 
Under denna upföftringstiden åfladkomma Rof^ 
foglarne de ftörftä förådelfer pä det n:iatnytti* 
ga viilebrädet. RajUs berättar, at den Jordä- 
gare, fom på fitt gods har et örnboj kan dår- 
ftådes, genom en väl inrättad ben-:attnlng gora 
fig väl erfatt och dageiigen håmta villebråd tor 
fitt eget börd. Sådant år både naturligt och 
högft: fannolikt) ehuru jag icke har mig be- 
kant, huruvida någon haft tiliålle at dela mål- 
tiden med de nyv åxande Örn-ungar. Men me- 
ra fålifynt lår det vara, at dé fkyggafte och 
längd frän bebodda platfer fig uppehållande Rof^ 
fogiar bringa föda til de Ungar, fom händel^ 
fevis råka i fångenll^ap. Det är blott af en 
flump, fom l^dane tilfälligheter blifva anmärk^ 
te, och jag hoppas, at följande, pä egen erfa- 
renhetj bygda berättelfe fkal icke vara for Or- 
nithologer oangenäm, hellt händelfen, mig ve* 
terligen^ förr icke blifvit af någon upgifven. 
Jag bebodde för flera år en gärd i Söder- 
manland^ hvareft et par Berg -Uf v ar, i högrta 
toppen af et brant berg, bygt ntt näfte. Uti 
Julii månad hade^ en dag, en ung Uf begifvic 
lig från boet, men blef fångad af mitt folk med 
blotta händerna. Denne Unge var väl den 
årstiden fullfjädrad, likväl fyntes luddet eller 
dunet här och där imellan de öfrige ännu icke 
fullkomliga fjädrar. Jag lät, för mitt nöje, in- 
fpärra denne Uf uti en rymlig hönsbur, bygd 
