212 I789> (^2-^. -^^^ig' Sej)L 
Det är bekant, at cellnl-^ maftoidese icke i 
alla äidrar aio lika beil^afede, at få långe apc- 
phyiis maftoidea icke hunnit genom mufciar- 
nes dragningskraft vederbörligen utfKiuta, åf- 
ven ock delia ben blåfor fela. Pä fofier och 
nyfs födda barn, där denna apophyfe aldeles 
foknas, och benet pä famma /iäiie blott beflär 
aE en rodaktig fpongieufe maiTa, finnas cellu- 
lerna utgöra likfom et reticulurn, vara i ytaa 
opne, mail runda och aga fms imellan mycket 
irregulara conjunCtioner. Pä ben af i och 2 
är har apophyfcn redan något litet blifvit ut- 
fkuten, men 5.n Tro benbläddrorna mycket fmi, 
ligga til en del ibiand halföpna i ytan, förn^lm- 
ligaft ä medlerfta delen at apophyfen och for- 
mera ännu et uniformt fvampaktigt våfende. Mot 
4:de året är apopbyfen ytterligare extenderad 
och med en benfliarpa i ytan öfvei klådd, dä ock 
benblåforna inom finnas, faftan af olika ftor- 
lek, dock mera fammangyttrade. Benets til- 
viixt i de öfriga åren fKer fä långfamt, at mas- 
fan ej fatt fm fulla vidd och cellulc^ fm benc- 
riga ftorlek, forr ån mennifl-ian år fullvuxen, 
Apophyfen varierar ock i ofrigt ganO^a myc- 
ket, alt etter fom benen i den ötriga kroppen 
och i fynnerhet hufvudet, åro grofva och 
ilarka, fämt mufclarne fått utofva en ftarkaie 
dragning p-.^ ben-utfkotten. Hos Qj/innor åro 
deffa utn\0tt, likfom de inra biåddrorna, min- 
dre *n hos Karlar. Säilfyntare torde den hån- 
delfen vara, h varpå jag i min famling confer- 
ve .r et vedermäle, at neml. hela apophyfen, på 
en-pcrfon af ciixa 15 år, år fä folide, at når 
hon blifvit bäde långs och tvårs före uplagad, 
inga celluice iaom denfamma kunnat uptåckas, 
mycket 
