1789- <^^'^^' ^^'S^ 
ben af olika åldrar. Men på det åfvannåmde 
fynneriiga benet, hvarefi: apophylis maftoidea 
var foiide, kunde ingen communication pä nå- 
got liålie imeilan deiar-ne påhittas. Igenoni 
bläfning och injection med vatten updagas ock 
låtteligen at benblåforna åro fins imellan torente. 
Huru nu deffe delar i fårfl':t tilliånd for- 
hälla fig, är en annan fråga. Många af de för- 
ut fynlige öpningar täppas af inträngande ror 
och cellulöfa trådar, fom utfträkte formera en 
ganfta fin cellulär beklådning inuti, men hvilken 
är vida fkiid ifrån den, fom omgifver cavum 
tympani och år mycket faftare. Mindre tro- 
ligt är dock, at igenom denna inra beklddning 
deffe cellul^e någon gäng få ftulle tappas , 
at all förening imellan dem uphorde. De åro 
ingalunda fyllde med en mårgelaktig våtfka, 
utan kunna mera anfes fom torna, och endalt 
fuktade med en lymphatiik eller muqueufe vat- 
fka, liknande den, hvilken finnes i cavum tym- 
pani. Herr Prof. Hagstroms förfok på Ca- 
davera med injeAioner otvertygamig tvårt emot 
at de communicationer, fom finnas imelian cel- 
lul^ på torra ben, lika val pä färfka ben ftä 
öpna. Frågan är endaft om tilftåndet är altid 
fådant, om icke mucus ibland fä kan fegna 
til, at all communication däraf häfves. Des- 
utom förtjenar hår vifferligen Morgagnis ob- 
fervation (Epift. V. n. 26) ihågkommas, at nå- 
gra gånger cavitatis tympani beklådning forme- 
rat en myckenhet upilaende och i lika diredion 
gående lameller, hvilka likfom aiflält finuofitas 
maftoidea från ceilulx och frän ca vitas tym- 
pani, och åter en annan gäng, at en tunn, 
vid membran varit tor antrum utfpänd, ocli 
fullkorn- 
