de Polygamifka Foglar , undandrager fig dår-^ 
emot Han^konet all befattning med fin affoda 
och det få aldeles bekymmerlöit , at i det vil- 
da tilftändet, Fadren ej en gäng tyckes räkna 
minfxa fiågtfkap med den redan framklåckta 
ung-kullen, mindre bidrager til des upiodan- 
de eller iörfvar. Följande håndelfe har darfö- 
re fallit mig fäfom mycket befynnerlig i fitl 
flag, och är kan hända icke anmärkt hvarkea 
a£ våra Hushållare eller Naturforlkare. Den 
tyckes vara et afiieg från den författning Na- 
turen följer vid Fogelfiågtets fortplantning och 
en okånd bojelfe hos en fogel-art, fom lefver i 
månggifte. 
Förleden Maji Månad lades ^n Kalkonhöna 
på ågg^ på Wiks Sätesgård uti mitt granftap^ 
och iäfom Tuppen tycktes tilkånna gifva nägoa 
oro och ledfnad i fin enfamhet, tillåt maii 
honom viftas uti famma rum, Flan företog 
fig Pcrax at ligga jämte fin maka. Man anfäg 
fädant i början endaft for et höfligt fåilftapy 
det han årnade göra henne under hennes ligg- 
iiing, men man fann fnart, at han utur hö« 
nans bal kraffat några agg, dem han mycket 
forgfålligt täckte. Pigan, fom hade upfyn där- 
vid, förutfåg at et fädant boiag icke Oiuile va- 
ra törmonhgt, och lade aggen tilbaka under 
Hönan, men Tuppen fåg fig icke få fnart en- 
fam, fom han ftrax tiivållade hg några ågg ä 
nyo. Åc^aren, Herr Secreteraren Hasselhuhn 
beflot dårföre, at pä föi fök tillåta bemålte Tupp 
fullgöra et begär, det han fä kraftigt yttrade^ 
ehuru vida öfver des pligt. Han lät tilreda et 
bo med fä många Hönsägg , fom Kalkontup- 
pens vidlöftige kropp kunde betäcka. Tup- 
pea 
