xjo 1789. OB. Nov, Dec. 
fm* TT + fm. TT — &a 
4m + 2 4m + 2 
i, fin. • Den fifta termeu far teknef 
4m + 2 
då y« år et udda taU och teknet — dä w 
är et jämt taU 
§. II. Lemma. 4. 
pu half ' cirkeln en hage ZD vara tagen eftef' 
behag och drag chordan XD (Fig:. 7). Of^i da tvänne^ 
fammanh ångande hagar CE^ Ee tagas^ hvilka dro lika 
Jlora med 2^D, och chor derna XQ XE^ Xe dragas ; fa 
for haller fig radien til XD^ fom den medier ft a chbr-- 
dan XE forehailer fig til fumman af de bada ytterjla 
XC -4- Xe. Men om de fammanh ångande hagar- 
fié y fom åro lika ftora med ZD^ mmligen Ba ^ ac 
åro fa tagne ^ at punkten X år belägen på cn af d^i^ 
och chor derna XB^ Xa, Xc dragas^ få förhåller fig 
radien til X/), fom den medier ft a Xa til fkilnadcn 
imellah de båda ytterfta Xc XB. 
Denna cirkelns egenfl^ap är bevift af Hospi- 
TAL. Sjelfva fatfen är intet annat, än det be- 
kanta Trigonometrifka Theoremet; Öm tre cir- 
kelbågar tagas i en Arithrnctijk Progref/ion^ få for" 
håller fig radien til dubla co finns af ofverfkottet ^ 
fom diiblä finns til den medlcrfta bågen förhåller fig 
til den dubla finnmaji eller dubla fkilnaden af finns 
til de ytterfta bågarna^ i hvilken analogie man i 
flållet för dubla cofinus och dubla finus kan 
infatta dubla bägarnes chorder. Detta fynes 
ganfta tydligt, om en dylik conflrudion gö- 
tes, fom i Fig. 6. 
