292 1789* 0&, Nov. Dec. 
traktandet äter bortkaftat den; men dä han et 
dygn därefter tvättade fina händer och aftor- 
kade dem med famma näsduk, fick han en 
ftor fveda i dem, fom dock gick bort dä han 
höll dem i Oxycrate af ättika och vatten, 
Adanson befiyrker detta få vida, at hvar han 
tog på nägot känbart fi:älle af kroppen med 
den inflammerade handen, infiam.mierades fam- 
ma ftälle ockfä, men at fvedan gick bort af 
lig fjelf efter fyra timmar. Fifkare åro af berör- 
de orfak mycket brydde när defi^e Segelmafkar 
fafina på deras nät och fifklinor, dem de äf- 
ven fågas fkola fkada; dock finnas de icke all- 
mänt hela året, utan merendels och mall i 
Aug. och vid viffa vindar. Amboinefarne aro 
hkväl få tiltagsne at de bruka dem til fpis, ja 
anfe dem fäfom en läckerhet. De koka dem i 
gröna Bambu -Rör hvarftals med Sajor Songa 
en flags växt fom man pä Latin kallat Verbeli- 
na aqvatilis, och äta dem med Lemonfaft; 
men de måtte vara en odryg föda: loo tyckas 
mig ej kunna mätta en Karl, dä de föga mera 
fynas förflä än lika mänga ägghinnor, de äro 
ock la lätta at de knapt fjunka i Spanflu Rrän- 
vin, däri de förlora fin färg. Rumph är 
den ende fom fagt at Bidevinds-Seglarne ätas, 
til äfventyrs torde han mifstagit lig pä Segel- 
plactmajken *) fom har en dylik brännande 
egenflxap och äfven erhållit, af en eller annan 
i fynnerhet Sjömän, en del af de namn, h var- 
med man annars beteknat Bidevinds-Seglarne 
(§. 9.) Vid mörka nätter, fynas de lyfande i 
Hafvet. 
^ 
^) IMcdula velella Linx. men hörcr ul et eget Siigte 
under namn af Phyllidoce, 
