Jm^ Fehr^ Mart, 53 
fåmras. Vid fådan Molybdenkalks nyttjande 
ti] fammanfmlltning med andra Metaller, vifar 
det fig aldratydeligaft af hvad renhet den fåna- 
rna är, fom icke år fä lått at på detta fått i 
fulikomligliet erhålla, emedan vitriolsfyran få 
gerna vil hånga därvid. 
Ibland de flera upgifne fått at fkilja Mo- 
lybdenkalken ifrån Svaflet, räknas äfven at med 
fvart Fiufs fmålta Molybdscna til en Hepar, 
hvaratur Molybdenkaiken fålles med fyror, får- 
enad med den hepatilka luften, hvilken åter 
drifves bort medelft roftning eller med SaU 
peterfyra. Men härvid år altid mycken af- 
gång på Molybdenjorden, hvilken man fä 
mycket mer foker fpara, fom Molybdsna för 
fig fjelf är nog rar och fvår at ofverkomma. 
Det genafte och fördelaktigare fättet at vinna 
ändamålet med erhållande af en ren Molybden* 
kalk år ofelbart det, fom Herr Pelletiek upgif- 
vit i Journal de Phyfique, beflående däruti at 
hålla Molybdaena några timmar glödgad vid 
botnen i en ftörre digel, däruti en annan om- 
ftjelpt ftälles nära nedpå godfet, och hvaröfver 
fedan et lock pålägges. Genom denna tilftäll- 
ning äger både luften nödigt tiltråde, för at 
denna calcination kan verkftällas, och kärlen 
åro nog tililutne, för at ej tillåta Molybdenkai- 
ken ryka bort, få framt eldgraden annars blif- 
vit väl afpaffad. Efter förrättadt arbete finnes 
Molybdenkaiken dels fublimerad i den omftjelp- 
ta digeien i form af hvita glänfande Flores, dels 
littande näft öfver den ännu til äfventyrs ej 
fullt decomponerade Molybdaena, med något 
mer gulaktig färg, ån de förre. Bägge deffa 
D 3 flag 
