Apr. Maj. Jun. 
■'59 
Änatoiniftens mening; ty hvarifran kunde den i<onunn ^ 
då barnet varit frifl^t och icke hade uvA\.i\ ^ om icke 
ifrån en (larkare lu/^nini; nf vaia abforbeiuia i magen: 
fom, omfider uprettide til ovonliu vej kn^nhec , angrepo 
magens hinnor, (nmt uplofle och foi iiirde de lainmn ? M.^n 
bvarifrån defla vafa bhfvit få upretade och koinmit rii Ij- 
dan grad af verklamh^t, blilver en (Vårare gata la iiplofa. 
Af erfarenhet har ja-^ mig bekant, at aiknbna medelfl (m 
ftimnlus oka verkfimheten hos vafa abforhentia. Ikvis 
därpå kan jag anföra af vattufot, fom jag några gångei 
botat med alkalinifk medecine: och det ar bekf^nt, at 
vaforum abforbentium inactivitet eller (lapphet ofta ar or- 
faken til vattulot. Det lamma torde afvcn galla, i båda 
hanfeenden, om gikt. For (tockad mjölk i broften \\bv 
ju uploft alkali en fortraffelig verkan. Det. fom retar va- 
'fa öbiorbentia, tyckes gora dem mera verkfamma; En 
fviilft på benet kan medeKl: klämning få reta vafa ahfor- 
bentia, at de gripa an det frifka benet, och uplöia et 
iiycke da'raf. Då alkali blandas til kinkitia, få okes des 
kraft anfenligen daraf» Månne ej alkali, utom det at 
det uplofer refinofurn i kinan, uor, at vafa ablorbentia 
blifva mera a£liva at uptaua den uplofla kinan? Härom 
torde jag framdeles få tilfalle ar vidare urfora mina tau- 
kf^r cfrer flera års famlad erfarenhet, i en larlkdd othand. 
ling» £le£lricitetens verkan år ju fynlig och påtagelig 
emot /lapphet i vala nblorbentia , hvRrii^enom des kraft i 
många .handeUer foinamligart torde utofvas ? At alt detra 
ikulle det ryckos , at jag kunde få nå^',ot (kal, at tro nå- 
gon rådande alkalinilk (kårpa i denna Patientens m^^gfatc 
hafva upretat vafa abforbentia til den grad af verkfam- 
het, at de angripit Ijelfva magens hinnar. Så mycket 
troligare, fom barnets fader var fcorbuticus, och des mo. 
der altid varit fjuklig och af en llnpp kropps conllitution. 
Jag påftår dock ingalunda, at denna uttydning ar den 
lakrafle: utan erkänner med vördnad de lärdas gran(kning 
harofver, fom af ilorre iniigter och längre erfirenhet fam- 
lat mera kunfkap om naturens underliga verkningar: lik- 
fom jag gerna (kulle onfka fullkomligore kunfkap härom 
til min egen uphygeelfe. Imedlertid kan jag forfakrn, 
at forloppet af l)andelfen år har lanfardigt upgifvet t oc!i 
lika upriktigt tillkrifver jag H. Cruikshank aidedningen 
til denna uttydning, fom jag fokc at gifva ofver denna 
iällfamma handelfen. 
