JuL Augé Sept. 
^97 
en annan och mindre kärne, fom år mörkblåa 
Eien breda brädden af foten år egenteligen ge* 
Jéacktig och böjelig, nårmaft" omkring kärnen 
blekblå med fvarta eller mörkblå prickar j det 
ytterfta af brädden år tunt och genomikitiligt, 
blekblåacktigt och utan fläckar. Kammen är fä- 
fiäd vid kärnen fom utgår kammens midteldel , 
til formen lik et blad rned fpitfen upåt våndt, 
ftående i en fned ftållning mot fotens långsätgå- 
ende midtellinea. Den år tunn och något bo-- 
jelig i kanterna, men i midten tjockare och fa- 
fiare^ få at det medlerfta ockfå kan anfes fåfom 
kammens kårne förent med kroppens ås. Kam- 
mens kärne är foljakteligenf af famma fkapnad 
fom kammen, har nedifrån många upftigande 
och greniga mörkare ådror , men år ^nnars 
ikyfärgad och ytterft blåprickig. Det öf ri- 
ga eller det böjeliga äf kammen har upftåen* 
de något krökta eller med des kanter jåmnlå- 
pande enkla och hvitaktiga ådror, år blåacktigt 
och i kanterna blått. Denne kam kan mycket 
egenteligare , ån på Bidevinds-Seglaren liknas vid 
et fegel : des befynnerliga ftållning efter en vifa 
virtkel af vid pafs 45 grader, kan icke vara 
förgåfves och ej heller i annan affigt ån at nyt- 
tjas fåfom et fege!. Berörde ftållning gör fåle- 
Ses, at då Kräket faller, up ref er eller hvälfver 
någondera af kammens kanter eller fidor: fä 
kan Kräket braffa up eller fegla med alla vin- 
dar och fnart fagdt åf hvad håll det vil. Kam- 
men ftår då uprätt öfver vatnets yta, emedan 
kroppen flyter däråfvanpå, och til åror famt 
fly re tjena des Kiängen , dem vi nu ne(|anföre 
&'oIe^ omtala, J Det är dock et ogrundat mifs- 
