200 JuU Aug. Sept. 
faldige: han tnenar til ex. at få långe de äro 
unga, åro de omgifne af et Ikal fåfom en Snåc* 
ka och utgöra verk«ligen de få kallade Blå-i 
Topp-Snäckor (Trochus lanthinus), men at de 
federmera når de utvuxit, krypa utur ikalet 
och förblifva nakne Plåttmafkar. Åfven håller 
han fore at de åro Landt-Kråk, hålla fig och 
gå vid flrånderna, därifrån Hafvet håndellevis 
fkåljer ut dem, både fåfom unge med deras 
Ikal, och utvuxne3 at i Hafvet ikola de icke 
länge uthå;:da^ utan do. 
10, §. 
Alt detta måfte vara lånt af folkets felak- 
tiga beråttelfer, fom foregifva at berörde Snåck- 
Kräk år Segel-Plåttmalkens moder, och kalla 
det derfåre Armevjjlaroinana ^ formodeligen e- 
medan bagge gifva en bli f arg , o. f. v. fom på 
fit rum bor omformålas. Franlke Sjöfarare 
hafva berattat for ForskÄl , at de i opna hafvet 
då det år ftilla , upfilka Segel-Plåttmafkarna , 
beftro dem med mjöl, fleka med Olja eller Smör 
och åta dem. Jmperati beftyrker åfven det fam- 
Tna, då han fager at de åtas (lekta med Olja 
«ch Salt tillagade. Hos Carburi finner man 
ånfördt at de åtas allmänt och fåfom en läcker- 
het, i fynnerhet i Faf^lagen , dels rå, men brän- 
na då något på Tungan hvarfcre gerna Bröd å- 
tes dårtil: dels med Olja och Ättika fåfom Sal- 
lat: dels fåfom Paftey, kallad ArmeniftarepHn", 
dels pä det fått fom åfvan fades, och åfven 
med Limonfafc, genom hvilken den blå fårgen 
blifvf r ganlka högt Purpurröd. När de åtas 
råa, blifva mun famt händer blå, likfom når 
vi ätc våra Blåbär. Slemmet eller de Vätikor 
fom 
