Oci. Nov. Dec. 
tur, tilfiår upricktigt, at hjertfåckens vattfot 
lättare kännes af den dödas opnande, ån af 
des teckens forhållande, ån/kont han talar om 
et iiamt ljud ikring hjertats flåile, når broftet 
bultas i). 
Vanligen antaga de flåfte nyare Au(5loreT 
k) de kånnemårken , fom Senac /) upråknar , 
hvilka äro följande : l. Hård puls. 2. Hjärtklapp- 
ning. 3 Tyiigd under bröftbenet. 4. Dåningar. 
5'. Andtåppa. 6. Torr hofta , och 7. en våglik 
rörelfe under hjertklappningen imellan 3 och 5 
refbenen. , Detta fidfta anler Senac fom et Sig- 
mim pathognomonicum, 
Ånlkönt deffa fjukdomens egenteliga kän- 
nemärken, Qf gna diagnojtica) ^ anfes vara de fä- 
krafte , få fes dock af min nyfs anförda fjuk- 
doms beråttelfe, fom är noga och fanfårdigt 
uptecknad, at de icke äro få fåkraj och i fyn- 
nerhet at det teckn , fom Senac och andre ef- 
ter honom kalla Signum pathognomonicum, in- 
galunda förtjenar det namnet. Men de teckn 
äter, fom Hr. Profeflbr SiDRéN upgifver, och 
hvilka alla äfven förekommo hos denna Patien- 
ten, tror jag vara mera uplyfande^ likfom de 
mera tyckas grunda fig i naturen. Hvarföre 
ock jag anfer följande fymptomer fåfom de fä- 
kra- 
f) Hartil hafv^a farmodeligcn Hippocratis fkrifter 
gifvit honom anledning. De morbis Lib. II. c. 28. 
k) v. SwiETEN Comment. T. IV- p. 134. Sauvages 
Nofol. Merh. T. I. p. 669. Mar^net Comment- 
pracl. de Hydr. p. 22. Haller Opulcul. Phyfiol. m«.fi. 
/) De la ftruaure du Coeur Liv. IV. 5. T, II, p. 3 16. 
