2 ^tSS- Febr, Älayt. 
lor, h varefter man utan omfvep och ovifsnet 
iTiä kunna döma, huru många antingen verke- 
hga eller orimeliga rötter, och ibland de förra, 
huru miånga jakade eiler nekade rötter en Bi- 
quadratifk Äquation linnes ega. 
Af fadan anledning hoppas jag det ej torde 
anfes öfverfiödigr, at nu upgitva et firfkildt 
fått, hvareiter aiia fidana frågor kunna ome- 
ceibart uplofas och befvaras för de Biquadrati- 
fta .^quationer, hvaruH den andra termeö-faHa?, - 
At defto båttre uplyfa fielfva Methcden 
hårvid, börjar jag m.ed defs tlliåmpning tii Cu- 
bifka /iquationer, hålft famma Method tii en 
hufvudfakelig del beror af en til detta ånda- 
mll låmpeligare Geometrifk conftrucUon ^f fjelf- 
v?i ^quationerne, än de eljeft vanlige, och 
hvarigenom lättare tilfälle gifves at af blotta 
Figuren determinera de omftåndigheter , foni 
verka til den i fråga varande ohka befkafien- 
het af /Equationernas Rötter, hvilken af i:ägra 
Autorer beteknas med namn af Rötternas af- 
fedioner. 
Således år det fjelfva .iquationernas con- 
flnicliön, fom fl^al vågleda mig i åmi:et. Men 
både för korthet och tydlighets (kul uti ut- 
förande- häraf, m.åfte föregå nplösningar af 
nås^ra Problem.er, iafom hurtU tjenliga Lemma- 
ta, hviika blifva följande: 
Froblcm /. CMÖ (Tab. I. Fig. i.) ar en 
Parabel, hvars Parameter, Ibm må kallas P, 
defs vertex C, och på defs axel abfcilTan aC, 
Sro alla gifnc: Om nu APO år en emot axe- 
len vinkelråt Hnie begåres at imellan 
Afymptoterne AC,AO befl%ritva en likfidig Hy- 
l)erbc!, fom må tangera den gifna PaiuHciT CMO. 
