82 1785- ^pr- ^^j* ^'M. 
fenare förbättrades , mäfte den förra gifva vi- 
ka, famt genom lindrig expeéloration affkiides 
ifrån det lidande itållet. 
Vid denna Epidemie är vidare anmärknings- 
vårdt, at dä anledningen uphorde til det fom 
äftadkommit fjukdomens inflammatorifka del,af- 
ftadnade denne fjukdomj men det rötaktiga 
fortfor lika val och blef enfamt rådande. 
Det kan väl förmodas, at rötan i våtfkor- 
na var Epidemiens förfta egenlkap och verka- 
des af luften, lika fom den inflammatorifi^a delen: 
men fä tildrog lig likväl, at en Febris Putrida 
redan höften förut eller 1781 blef gängfe i Sjuk- 
hufet och ditfördes af hemkomne fjuka i den- 
ne Feber frän en Örlogs -Fregatt, pä hvilken 
få Officerare fom ftor del af befattningen va- 
rit fjuka, och emedan fjukdomen fortfor i defs 
lopp både förut , under och efter Snuf-febren, 
få kan man häraf få anledning tro, at Rötfebrea 
fmittade dem fom hade nyfsnämnde fjukdom. 
Man torde likväl kunna päftä, at båda de- 
larne mä räknas til Rötfeber -fmittans utbre- 
dande, ty fom någre Läkare pä andra orter 
anmärkt at Snuf-febren ätfölgdes af röta, fä 
fant är tillika at Rötfebren, då nyfsnämnde 
fjukdom iiphörde, var ganHui fparfamt gängfe 
pä landet häromkring, ocii jag har icke at det 
ärcts tidfkrifter funnit, at den blifvit fä all- 
mänt gSngbar pä nägon ort i Riket, fom här. 
Det är likväl beklagligt, at näftan af alla 
Epidemier, fom ofta uti vara Nordilk-a Länder 
fig yppa, finnes knappad någon fvårare at ut- 
rota, än oftanämnde Rötfeber, i fynnerhet dä 
brift pä födan och fvåra är tillika inträfta, 
livarigenom händer, at AlanflNapet fom lefver 
