9© 1785- Apn Maj. ^m. 
bjvjgg ibland Kronans Manfkap, äfven lios 
Under -Officerare och Timmermän, i fynner* 
het det fiftnåmnda året, hvilketvar fä mycket 
ovanligare denne årstid, fom deffe i klädnad, 
lefnadsfStt och beqvåmligheter hafva mycken 
förmän framfor gemenfkapen. 
April månad 1783 hade någon tid blid vi^ 
derlek: men luftens förändring ftrax efter tiU 
delte Flottans Manfkap oftanåmnde fjukdom, 
fä at öfver 500 Man til medio Junii däraf va- 
rit anfatte; dä pä min tilftyrkan vidtogs den 
författning, at de hos hvilka Skörbjuggen ej 
fä tagit öfverhanden at de ju kunde arbeta, 
blefvo qvar inom Skcpps-Varfvet, där nyttjade 
Skörbjuggs-medel, famt tildeltes fådane törrått- 
ningar, fom (kulle bidraga til deras reftitution, 
hvilkcn utvåg dem ej allena ofelbart fnarare 
til hålfan återftålte, ån om de til et Sjukhus 
blifvit transporterade, hvaräft utrymmet for 
fjuka år otilråckligt och luften mycket o- 
fund, utan å^en anfenligcn lättade Sjukhus- 
koftnaden. 
Genom den ofta här förekommande Skör- 
bjugg ibland Kronans Man(kap, hvaraf icke 
alla pä en gäng, utan efter hand infjukna, 
kan upftä den frågan, om Skörbjugg är fmit- 
tande eller icke? och om den förhäner fig li- 
ka med andra Epidemier? Om man fkullc dö- 
ma af de händelfer, fom tildrogo fig pä Örlogs- 
Flottan under fifta Finfka Kriget emot Ryss- 
land, fä (kulle man fnart tro, det Skörbjug- 
gens fmittande egenfkap vore utom all fräga; 
ty änikönt f jukdomen pä et Skepp endaft ville 
(ig hos några fä i början, var på flutet knapt 
Rägon enda Man fom icke hårdeligen däraf 
