1785* -^pr, Maj, ^un. 95 
finna en rot^ uttryckt genom tvänne Rotmärken 
af lika hög Exponent fom cequation? och för- 
modade deraf, at om bemälte Rotmårken vexel- 
vis multiplicerades med Enhetens imaginaira 
rötter af famma högd, f!<uile Expreffionen af 
den enda roten kunna tvingas at gifv^a fram 
alla rötterna utan undantag. Strax forfokte 
jag med en och annan s^quation af högre Form 
ån de vanliga, och fann icke ailenalt at det 
träffade in, utan åfven at det kunde bevifas, 
at det nödvändigt i de Formerna borde träffa 
in. En likffämmighet Algebraifka öequationcr 
imellan, fom förtjenar Analyfternas upmärk- 
famhet, och bör gifva anledning ät tänka fig 
litet mera omkring i de högre graderna, ån 
man hittils gjort. Den vä^ jag gått for at 
finna rötterna, år följande. 
§. I. 
För at gä fteg for It eg, märkes at hvar 
och en vet, at y^i :::: 
§. 2. 
Lika bekant år, a t bagge i äro + 1 
och • — I. 
§. 3. 
Afven få vet man, at alla tre K^i åro + i, 
j) ' • 
2 2 
Och änfeligen år allm nt bekant, at alla 
fyra i äro + i, - i, + / - 1, y 
§• 5- 
Men huru fe alla V i ut? Låt x in i 
och fäledes a:^ i eller — i .5: 0. Efter 
ti man 
