1785- 4^^'- 105 
Värdet af x), deirpä multiplicerar man med (-1)5 
om någon fådan y^i gifves (h vilket händer 
i denna $0 få har man den andra foten. Der- 
pä multiplicerar man Binomii delar med ima* 
ginaira rötterna y""! vexeivis, väljandes altid 
et fådan t par til Radices Conjugat^^ fom icke 
fkilja fig pä annat än den mäfl fammäftfatte 
quadratrotens tekn; fä får man alla rötterna 
af ^equation^ Utan någon fårfkild folution for 
hvarje rot, eller ^quations nedtvingande ge- 
nom dlviforer. Alt kommer derföre därpä an^ 
at hafva Enhetens totter uträknade. De up* 
löfningar jag hittils anfört ^ hafva blott va^-it 
lämpade at bevifa fjelfva reglan. Jag kan pä 
lika fått bevifa henne til ock med Tionde gra- 
den med fårfliilda Solutioner, fä långe frägan 
år om Formen (A). Lät til exempel ti vara 
-s: 9, fä kan sequation divideras med x^m-n-^o. 
Den dåraf upkomné Quotienten af ottonde 
graden har lyckligt vis r/z och n lika afficierade 
i fina Coéfficienter. Den kan derfåre, äfven 
fom i §. 5. genom förening af diviforg-metho- 
den med ^equationihus r^apröri/, nedtvingas tii 
hälften^ och följakteligen uplöfas fäfom Bi* 
quadratifk, Vöre n -io^ rar Formen (A) tvån- 
ne lika ftora rötter par^tals^ och bhr lättare 
ån dä — 9. Så vida detta är klart affigfjek; 
vill jag nu, för at undvika vidlyftighet, läm- 
na fjelfva Gequation^ och blott fysfelfåtta mig 
ined Enhetens rötter. 
Vi komma nU til dem, hvilka af alla Tio 
åro de måft inveklade, neml. Sjunde rötterna. 
Då nu X z=V'^Xj — Oj och divifion fker 
timl AT-i — ©5 fås 4- x^ 4« X* 4- ^'^ 
I Q +X 
