RÖN, 
Om Ferrum phofpkoratum och Sal perlatum; 
Af 
CARL WILH. SCHEELE. 
§. I. Tbland nyafte uptåkter i metallurgien i 
fenare ären^ bör i fynnerhet raKnas 
den, fom yppat för ofs orfaken til kallbråckan 
hos järnet. Framledne Herr Prof. och Ridda- 
ren Bergman och Herr Meyer äro de fom 
pä en och famma tid med tydliga ron bevift 
denna faken; de hafva funnit, at en uti vitriol- 
lyra mattad uplöfning af kalibråckt jårn efter 
hand fåtter et hvitt fediment, i fynnerhet när 
uplofningen utfpådes med vatten j aftvättas detta 
fediment några gånger och torkas, kan det med 
kolftybbe reduceras til en hvit ganfka fKör 
och låttfmält Regulus. At denne metall är 
råtta grunden til kallbräckan hos järnet, bevi- 
la deffe Herrar ibland annat därmed, at dä godt 
järn fammanfmältes med denna Regulus ^ up- 
kommer en metaliifk blandning fom år kall- 
bräckt och fom för öfrigt förhåller fig i alla 
omftändigheter fom kalibråckt järn. Men knapt 
blef denne nya m.etall bekant, fä förfvann den 
åter, ty då Herr Meyer var fyffelfatt at noga- 
re undcrföka denfam.ma, fom han kallade Hy- 
drofidcrim^ fåg han at et med Phosphor-fyra 
måttadt jårn ganOsa mycket liknade denne hans 
nya half-metall, hvarföre han ock fåg lig nöd- 
fakad at återkalla denfamma fuiit utltryka den 
iitur metallernes antal Strax därefter ut- 
(*) Creili; chemifche Aniivaieii; Drictes Stark. 17S4. 
