148 1785- ^^y- c^^^^- 
Herr Affeffor Quist berättat mig, och jag fl-jali 
icke underlåta at i Sommar pä landet forföKa 
huru vida det läter lig göra uti en god Drag- 
ugn, inrättad för andra behof. Detta vore fä 
mycket hufvudfakligare, fom de fmä Reguli 
man i Åfjan erhåller, fkulle i alla affeenden 
kofta mycket, for at gifva fåkra och uplyfan- 
de utflag. 
Imediertid torde för denna gäng anfes nog 
dä man låmnar någon fåker anledning at i fmått 
kunna frambringa Magnetium och tillika kor- 
teligen nämna, hvad for ofrigt angående defs 
förvittring och blandning med andra metaller, 
fäfom flutfatfer af hittils gjorda forfök, kan 
vara at andraga. Man har nämligen funnit at 
dä Magnefium, fä fnart den blifvit tilverkad 
lågges på något varmt ftåile fom ej förändrar 
fin temperatur, fä faller den icke fonder, fä 
långe man därmed kunnat fortfara. Det fam- 
ma händer ock uti tiltåpt flafl^a, fom hålles i 
lika omltändigheter. Men om flafl%an ftålies i 
fonftret, få vittrar Metallen ibland fonder in- 
nom några dagar, och ännu torr, om den blott 
ligger inveklacl i papper på nyfsnåmnda ftålle. 
Når papperet eller flaOvan opnas , kännes en 
lukt ifrån pulfret upftiga, fom är ganfka lik den, 
på hvilken inflammabel eller brännbar luft Jgen- 
kännes. Med et brinnande ljus, kunde dock 
denna luften i flafkan icke tändas, utan fläkte 
tvärtom ut det famma, då det infördes däruti. 
Jag intryckte däretter en liten portion Regulus, 
infvept i rent papper, vid botten af en uns- 
flaila, (fom var väl varm och torr), och ftäl- 
de den famma up och ned vänd i en kopp, 
med vatten upfyld. Vattnet Iteg vål up i fla- 
