Äi6 1785. ^ul. Alg. SepL 
Hjertfäcken (pericardium) var tunn, fom den 
finafte hinna och genomfkinlig , man Oaille 
vid forfta päfeende trodt at han aldeles fak- 
mdes; men vid närmare underfökning fann 
man honom fallhåttad vid mellangärdets (dia- 
phragmatis) tendineufa del. Letren år i jämfo- 
relfe til fjelfva djuret nog flor, beflaende af tern 
delar, af hvilka den vänllra år ftcrft, dårnåit 
den högra; de trenne ofrige delarne åro myc- 
ket mindre och den minfta af dem år den med- 
lerlla- Deffe fem delar omgifva på alla lidor 
magen, fom hos detta fubjecil var helt tom 
och hcpkrumpen, likafom gallblafan, hvilKen 
knappafx kunde igen finnas. MatllrDpen (a:fo- 
phagus) var af en Duf- pennas tjocklek och 
utgjorde mer ån tvä tredjedelar af djurets långd. 
De ofriga af magens innnnmåten kunde ej för 
denna gäng underfökas fä vida detta djur blif- 
vit bitet af en Katta öfver veka lif\ et, hvaraf 
deffa funnos fl\adade och fönderflitne. 
Uti nedra delen ^t Finland år denna Mu- 
ftela föllfynt, men högre norr ur ikal lion lin- 
nas ymnigare och kallas af ortciis invånare 
Nirpa, Lumikko, Luinitirka. Kiter CiA i te- 
REKS Upgift i dcfs Brcviaritnn Zoologi x p?.g, I20, 
(kal det fäfom et kan dt djur hos Lapparne 
heta Scibhfh, hos RylTarne Lijka, Buraterne 
Ihiagin och hos Danllsame (förmodligen de til 
Norigc närmafl grånian.de) ^rtcc-muuf; fnnnna 
namn fom våra Veilerbottningar gitva det på 
SvcnflNa. 
'Ill foda for henne liar naturen nnflagit 
mofs, fmärre amphibicr och foglar jåmte de- 
ras agg och ungar, hvilka fednare i iynnerhct 
hon på et utmärkt fatt fl^al föröda. Hvaraf 
jnaii 
