t6o 1785. O^. I^ov. Dtcx 
^ mällc, uti detta exempel, i^quationens- acnet 
Rötter vara orimlige, men de öfriga tegge ver-, 
kelige, jakade och olika. 
Detta befanna ock ^quationens Rötter, fom 
äro: jc=:-2±.y-5j och x = 2 +_ 
Andra HSndelfen: når -7 > ^ 
Corollar, 5. Säfom förut fagt är, mSfte för 
denna händelfen punden B nödvändigt vata 
til vånfter om punélen A. Men hår forefalli 
egenteligen 2:ne olika cafus. Ty AB kan an- 
tingen vara ftörre ån AO, fåfom i Fig. 21, 
eller ock AB mindre ån AO, fåfom i Fig. 22. 
Lät nu vara förfta cafus: 
Corollar. 4. At AB > AO. Här ligger i 
Fig. 21 tydligt för pgonen, at emedan bäde 
AB > AO,^och åfven AC > AV, (hvilken 
fednare prnftåndighet, fåfom förut år påmint^ 
oumgångeligen hörer til i^quationer af nu i 
fråga varande Form); fä kunna Parablerne MEM 
och M'CM icke undgå at fkära hvarannan i 
4 fårfkilda punäer M, w?, m och M', hvaraf 2:ne 
M, M' fl^ola vara til höger, och de andre 2:ne 
fw, 7n til vånfter om axlen A C. Därvid finnes 
ock klart, at den ena punden M' bland de 
2:ne til höger måfte vara längre belågeu från 
axlen CAR' än någondera af de 3 öihga, nien 
åter den andra punden pä högra lidan, eller 
M, närmare belägen til famma axel, än nSgcn* 
dera af de öfriga 3. puno^terne. 
Nu fom AO- =: Pnramet: MC^^' ^ aC =: 
s A d — I a-, och faledes AO zz a y ak- 
fl följer af hvad nyfs lagt är, at om AB > AO, 
det 
