80 j^pp, Apr. Maj. ^un. 
minnet, få låt jag famma afton utan vidare 
cfterfinnande transportera denna Bikupa til et 
aflågfet Torp: Men jag blef ej litet förvånad, 
då tredje dagen derefter torparen kom fprin- 
gandc med den underråttelfe til mig, at nu 
hade fvårmen ofvcrgifvit fin boning och fla- 
git ner i en trådesäker derutmed. Jag geck 
dit och fann beråttelfen rigtig. Kupan under- 
foktes forft och dår blef jag varfe nåflan in- 
ga bien men cn liten bygnad fom redan til 
det måfla var fullfatt med ågg. Sedermera 
förfogade jag mig med kupan til fvårmen,. 
fom envifades med at qvarblifva alt på fam- 
ma flållc, ungefärligen 40 alnar ifrån det råtta 
lågct, intil dels jag dår igenfann, långft ner 
ibland bihopen, Vifen då redan dod och al- 
deles fortorrkad: hon hade likväl fin förra 
ofullkomliga vinga i behåll få at hon helt 
tydligt igenkändes. Och jag behofde icke mer 
ån endaft inlägga den döda Vifen ä nyo i 
kupan, for at förmå fvärmen at godvilligt 
åfven bege fig dit dock med en utmärkt 
kånfla af deras vårkliga forluft. Kupan flyt- 
tades til fit forriga flälle och jag, fom var 
förhindrad af en refa, lämnade den fedan til 
fit eget ode. 
Rätteligen hade fvårmen bordt infpärras 
for några dagar och derunder forfes med 
rundlig foda, då man kunnat förmoda at bie- 
nen af den redan lagde afveln upfoftrat fig 
cn ny Vife; få framt icke bygnadens ringhet 
lagt 
