•^799^ ^^/. Aug. Sept. 231 
(Tab. I. f. 2. 3). S. fubulafa infördes då få- 
fom aldeles obefkrifven, ehuru formodeligen 
förut med S. faginoides förblandad, och S. /a- 
ginoides uptogs fåfom Svenfk inföding, tilförene 
faknad uti Svenfl<:e flora. At den förre år ge- 
mom fine fötia lineari-fubulata carinata ciliata til- 
råckeligen från Saginoides åtfkild , bor icke 
itviflas; men hvad fkillnaden i hannarnes an- 
ital vidkommer, får jag i följe af vidare un- 
iderfökningar gora den årindring, at hosS./M- 
bulata åro blommorne altid decandri, men hos 
I S' faginoides fom jag med flor. 5:dris beflåmt, 
!har jäg federmera funnit lo. flamina fertilia. 
Specifika caraderen torde derfore få vål for 
1 nåmde Ikål, fom for de h vilka nedanfore fko- 
ila omröras, få jåmkas: faginoides: foliis op- 
pofitis linearibus acutis Isevibus ; pedunculis lon- 
giffimis^ floribus fubdecandris, caule repente '^^). 
Växtens trivial -namn ger nogfamt tilkån- 
iilä, til hvilkcn den i utfeendet fynes nårma 
fig; och fom jag i min ofvannåmde Afhand- 
ling denne anmärkning förbigått, år billigt at 
hår gora det, få vål for at beflyrka mitt for- 
fla päftäende, fom at fullkomna et naturligt 
genus. 
K. V, A, Han dl. IIL Qv. Q, &- 
*) Spergula faginoides Curt. fl. Lond. fomjag vid 
S. fabulaPa, V. A. Handl. 1789- P- 45 citerat, 
horer icke til den famma, och torde åfven va- 
ra ifrån den nu belkrifne S. faginoides til af- 
ten (kild, hvilket defs ftorre, grenigare och 
mera upråtte våxt tyckes befanna. 
