92 I8C7> A P'- Maj, Jun. 
förliknas med något af de föregående slagenj 
om icke med de runda Coniska Mar-Eldarnesl :, 
yttersta och djupesta spetsar , dem de likna 
både i matt färg och i den omständigheten 
at gå djupt under vatnet. Ju djupare Fiskar 
ne gå uti vatnet, desto svagare märkas de} 
men däremot ju större de ä»rq , ju högre up 
de komma, och ju fortare de simma, desto 
bättre och hvitare synas de: dock al tid långt 
mattare än Hafsskummet, och endast såsom 
när man om en mörk höstnatt ser en hvit 
Hare skymta förbi sig. 
Med Torsk och större Fisk förhåller det 
sjd således: at när de efter sin vana gå djupt 
i vattnet, märkas de nattetid ej mera än om| ( 
dagen; men när de fångade dragas up, bör-l 
jar lÖrst en skymt af dem at synas på io\} 
eller f famnars djup under vattubrynet, sorntf 
sedan blir klarare alt efter som Fisken kom- 
mer högre up i vatnet» Så snart han åter 
hel och hållen upkommit utur Sjön, är han 
en aldeles mörk kropp: men när han sedan; 
ränsas, rimsaltas eller aldeles osaltad ut- 
ställes för fria luften, händer ibland, men 
ej altid , at vissa stallen på honom efter et 
eller par dygns förlopp börja phosphorescera. 
Gemenligen sker det vid ögonen eller uti 
skuror och öpningar, där någon löst sittande 
fetma samlat sig, som med fingret kan afta- J 
gas, och som då lyser 3 ehvar som hälst den 
til någon mängd samlad kan tilhopa hållas, 
likaså väl som på sjelfva Fisken* Af 
