1807> Ang. Sept. 167 
Vintertid icke allenast alla Insjöar, in - och 
ut- fjärdar, utan belägges afven med tjock Is 
sjelfva Hafvet, åtminstone till flera mils af* 
stånd, ut ifrån stränderna. Vid Vårarnas an- 
nalkande börja dessa Hafsisar att aftaga bå- 
de från Lands- och från Sjö- sidan. Flera 
orsaker sammanstämma att påskynda Is-smält- 
ningen från Landssidan, såsom: att Landet 
både snarare släpper och snarare antager var- 
men än Vattnet: att Bagsmäjan har större 
verkan på den mångfalidigt brutna ytan öf- 
ver land, än på den nästan» i jämn plan lig- 
gande "Hafs-isen: att ifrån öfverliggande 
iand upsmält friskt vatten genom alla bäckar 
och åar nedrinner till sjöstränderne och der un* 
derhjelper issmältningen m.m. Längst ut i sjön 
börjar ock Isen Vårtid småningom smälta, 
däraf, att Hafs - vattnet på djupet och öfver 
djupet ännu bibehåller, med' blott 'några gra- 
ders förändring, sin jämna års -temperatur, 
således vid första Vår - varmens tilltagande 
börjar snart den närmaste och svagast till- 
stelnade is-kanten att så småningom upsmäl- 
ta: Sedan bidrager ock böljornas rörelse un- 
der blåst till den yttra svaga is- kantens sön- 
derbråkande : Och göra dessa lös - slitna is- 
stycken, under blåst, ännu mera våld på den 
fasta is-kanten, dels igenom deras upstap lan- 
de därpå till höga berg, som omsider sön- 
derbräcka underbädden, dels genom deras 
gnagande och filande mot samma is- kant, då 
de af vädret drifvas att ömsom fram, ömsom 
åter stryka, och af hvilken nötning den fästs 
is -kanten ofta blifver slät som en flera alnari 
M 3 hög 
