Ig6 l807> 3ul. Ang. Sept. 
ka de beständiga artkännemärken under ex* 
cursioner i den lef vande Naturen, än under 
granskningen af torra Jnsecter, för hvilken 
orsak jag ock bemödat mig derorn. Likväl 
och hvaräst min ärfarenhet tryter, där kan 
andras ej annat än blifva högeligen välkora- ■ 
men. I den Zoologiska Vetenskapen åter- i 
står ganska mycket att utröna, h var t i 11 fleras ! 
nitfulla bemödande är alldeles oumgängeligt^ I 
så väl till bekräftande af Vetenskapens redan , 
gjorda framsteg, som till dess vidare full- 
komnande. Härvid väntar man med otålig- 
het icke blott, att i ett konstigt system lätt 
och fort kunna utfinna arterna, utan åstun- 
dar äfven med pm tanka och beundran att lä- 
ra känna deras hushållning, samband, infly- 
tande och göromåL — Närvarande af hand- 
ling kan ej sträcka sig till stort mer än det 
åsyftande, att jemte bekantgörandet af några 
nya , med afseende å könen uppställa de i 
Sverige fundne Bladstekel- arter i en för i- 
genfinnandet lättare ordning. 
Samlaren träffar dessa arter på Baskars 
löf och i åtskilliga växters blommor, i syn- 
nerhet vankas flera nog ymnigt på umbella- 
ter, hvars pollen och honungsvätska de till 
sin föda uppsöka. De fläste arter äro i sin 
rörelse tröga, hvarföre de gärna kunna gri- 
pas med fingrarna; men några däremot så. 
snabba , att man säkrast fångar dem med In- i 
sectsaxen. De uppstickas midt i thorax. Till 1 
smärre arter nyttjas finare nålar^ för att ej 
vanskapa 
