1807? OS. Nov. Dec» 239 
vidare t fena til kroppars förbränning och djurens 
inandning. 
^:o Det 3 som efter förbränningen äterjlår 
af en kropp , (det må vara fast, droppvis fly- 
tande, eller bilda et elastiskt fluidum) väger 
sä mycket mera^ som vigten af den forsvundm 
delen af atrnospheriska luften. 
§. 3. Af läran om varmeämnet, som i 
senare tider blifvit så mycket utvidgad och 
uparbetad, känne vi med visshet, at Metal- 
ler äro af alla kroppar de bästa varmeledare 3 
eller sådane, .som snarast ~ emoltaga varme- 
ämnet och äfven hastigt lemna det til andra 
Kroppar. Det är äfven en afgjord sak, at 
det frigjorde varmeämnet söker at sätta sig 
i jämvigt, eller fördelar sig lika til alla 
nästgränsande kroppar. Vi böre derföre lätt 
finna orsaken dertil, at våra förfäder, oak- 
tadt de icke hade så redigt begrepp härom 
som vi, hafva gjort sina kokkäril af Metall, 
hvaruppå här i Sverige varit ymnigare till- 
gång, än på andra ställen, och Eldstä- 
derne af Murtegel; ty utom den omstän- 
digheten, at metallkänl äro starkare än 
! andre, och murteglet nästan bäst står e- 
mot eldens våldsamhet utan at förstöras, kan 
värme - ämnet, som lossar utur syrgaset och 
bränslet under förbränningen, lättare och ha- 
stigare uptagas af metallkäril, metall eller 
jerngrytor och derifrån meddelas till ämnet, 
som deruti skall kokas eller stekas, och se- 
nare af Murteglet, hvaraf eldstaden blifvit 
formerad» Största myckenheten af det fri- 
R 3 gjorde 
