::j6 1807? Oct.. Nbv. Deeemb. 
men, som åtföljer röken genom skorstenen* 
utanför spjället, blifver den minsta möjeli- 
ga ? hvaruM.d luftens motstånd kan öfvervin- 
nas. Det enda som mot de nu. brukeiiga ka- 
keltig nar kan sägas är, at <le sällan eller 
aldrig pryda rummet, och at det för värmen 
oledande ämnet, hvarafde blifvit bygde, nöd- 
vändigt skall förorsaka, at mycket varmeäm- 
ne skall åtfölja' röken genom skorstenen, 
och at de älven der före fordra mera ved till 
et rums upvärmande, än då de göras af en 
någon bättre vanneledande kropp. 
Genom dessa generella grunders rätta 
användande böra våra eldstäder visserligen, 
inom detta Seculi slut och kanske långt förr 
få en hel annan inrättning, än den de nu ä- 
ga. Man skall till ex. icke, såsom hittills 
skedt, inmura pannor och ketlar så, at röken 
och eldslågan utgår antingen genom samma 
öpning, h vari genom veden inlägges, eller 
genom en straxt vid eldstaden anbragt gång 
eller rör till skorstenen. Bakugnar och tork- 
ugnar skola icke mera eldas inuti, utan man 
skall låta lågan och röken gå fram och till- 
baka under ärillen, samt öfver h val f ve t förx 
än den utsläppes i skorstenen} och erfarenhe- 
ten skall, at jag må förbigå det öfriga, som 
i detta ämne kan sägas, lära: at äiven dra- 
ga nytta af den värme, som röken kan hal- 
va q var, sedan den genom lupit alla dessa 
krokvägar. 
0. fj 
