2 $6 I807> -Ocr. Noi\ Becemb. 
bevarande blifver ock, då alt annat är lika f 
onekeligen -det vlgtigaste uti en Armée; men 
sättet at vinna detta ändamål, har icke ännu 
luinnit til den grad af fullkomlighet, som är 
möjlig 9 ehuru mycket man än clerom har skrif- 
vit. Det är sant, man har gifvit Soldaten 
kok-kettlar och lemnat honom tilräcklig pro- 
viant, i den förmodan, at han sjelf skulle 
kunna tilreda sin mat, men huru många Sol- 
dater känna mat - tilredning ? kanske en blund 
IOOO. De öfrige få äta provianten iiia la- 
gad, och oftast halfkokt, eller ock nödgas 
de bortbyta den til Marquetentare, om så- 
dane finnas/ och hos dem erhåller Soldaten 
icke hälften af det han borde hafva. På en 
lång marche är Soldaten ännu mera vanlot- 
tad: han måste då lefva vid torrföda, kött 
och bröd, som han jämte sina vapen, för 
2 å 3 dagar sjelf bär. Uttröttad af marche 
och värme om sommaren, plågas äfven han 
den tiden af en olidelig törst, och dricker för 
mycket vatten då det träffas, blifver- däraf 
än mera afmattad , kanske sjuknar och dör. 
Om hösten åter händer det icke sällan, at 
Soldaten får marchera i djupa vägar, blifver 
genomblött af regn, och nödgas i detta til- 
stånd tilgripa sit äfvenväl af regnet upblöt- 
ta kött och bröds siuteligen lägger han sig 
så våt och trött han är, antingen på våta 
marken, eller på halm som ofta äfven är ge- 
nomdrucken af vatten. Genom et sådant lef- 
nadssätt skall Soldaten, som i hemorten van» 
ligen i å 2. 'ne gånger om dagen får varrn 
soppa , 
