I8IT, Jan. Febr. MarU 
endaft några och 30 procent , änfkönt malmen 
uti digelprof gaf mellan fö och 60. Proportion 
emellan bläftems quantitet m. tn. och ugnens 
högd och vidd uragtJäts derföre att desfa för- 
föks ändamål vårhatt utröna n huruvida man ige~ 
nom en forcerad bläfter fkulle uti en få låg ugn 
kunna göra någon betydlig tackjernsproduction, 
och låledeö de låga ugnarne kunna igenom lin 
ringa- byggnadskoftnad , eller flyttbarhet efter 
malm - och koltillgångarnes föranledande, möje« 
ligen uttränga de höga. 
Af hvad nu är anfört är klart, att tackjern 
kan tillverkas uti ugnar af hvilken högd fom 
hälft, när nämligen bläfterns quantitet och inten- 
fitet och malmens och kolens mängd och god- 
het äro proportionella både lins emellan och 
mot ugnens höjd och vidd; och fåledes är den 
förfta af de uppgifne frågorna befvarad. 
Den andra frågan, eller Huru hora Ugnar- 
ne conflruerasy Vigter, Tid och Bläjlér beräknas, ja 
att de i desfa ugnar anftälde förf ok kunna jagas va» 
ra comparativa med dem fom i flört der efter verk fl äl* 
las* återftår nu att befvara. 
Ugnarne conftrueras efter någon antagen 
aln-fcala, likformigt i anfeende till Pipa och 
ftäile med en god hytteugn; men för beräknin- 
gen af Vigter, Tid och Bläfter, blir nödigt un* 
derföka, hvilken proportion, antingen den A» 
rithmetifka eller Geometriika, kan vara den 
rätta, på det att förföken måtte blifva compara- 
tiva, eller fådane 'att äf dem kunna dragas rik* 
tiga flutföljder till händelferna i flört. 
