36 
Igt T , Jan. Mr. Mart. 
Norra Ångnmanland eller den norr om Skjul* 
fkogen belägna bergiga delen af landet har än* 
nu ftörre brift på goda källor. Det Ikulle tyc- 
kas fom borde berg och källor alltid följas åt, 
men detta inträffar icke. För källors danande 
är jordens genomtränglighet ett hufvudvilkor. 
Uti Ångermanland ligger falla hälleberget nä~ 
ihin alltid tätt under jordytan eller betäckt af 
blott liten damjoidj och detta hälleberg beflår 
af den enda grnnit i masfa (utan tecken till la- 
ger) fom finnes i Sverige. Det är då tydligt 
hvarföre inga källor kunna uppkomma Ur jor- 
den. Deretnot i flölsbergs-trakter finnes det ftör- 
fta öfverflöd på källor, h varpå Öland är ett 
tillräckligt exempel. Frqfesfor Kalm fann track- 
ten omkring Qyebec i Nord - Amerika ovanligt 
rik på källor, och förmodar ftrax att bergens 
fchifriga fammaiifättntng är dertill orfaken. För 
öfrigt tyckes ett flätt land genomftrukit af fand* 
ryggar frambiinga de mefta källorna, och få- 
dan är trackten omkring Upfala. Den mera kli p- 
fulla Stockholms - trackten är mycket fattigare 
på källor. — Jag rann i hela Norra Ångerman* 
land ingen bättre källa än en vid Önfka gällgif- 
vargård, fom var d. i Juli ~j~ 3°,7* men den 
12 Aug. -f <;%3. 
Vegetationen gifver tilkanna betydligt hår- 
dare climat an löder om Skjulfkogen. I Själe* 
vad rinner man norra gränfen för Anemone ne- 
rnorofa, Hypericum perforatum, Pteris aquili* 
na 3 och desfas faknad längre norr åt gjör an* 
garna och, ikogsllindarn* betydligt enformigare, 
Salix are na ri a eller, fom den In a rare f pr t j en te 
kal* 
