24 
181 1 1 Jan. Febr. Mari. 
Ografifk affigt, få förtjena alltid de allmännare 
växterna ftörfta uppmärkfamheten , och de fäll- 
fyntafte böra knappt vinna något affeende. Hvar- 
je växt fom anfes för fällfynt af ortens Botani- 
fler intager visferligen ett utomordentligt ftälle, 
hvilket utgör ett undantag från ortens allmänna 
befkaffenhet, och fåledes bevifar näftan intet 
angående landets, alftrande kraft i det hela. Det 
är fåledes lika öfverensftämmande med ändamå- 
let fom nödvändigt i anfeende till en refandes 
brift på tid att uppföka annat än ymnigt före- 
kommande växter, då jag fätter hvarje växts 
gräns der den upphör att vara temligen allmän* 
Denna förklaring bör alltid ihogkommas vid be* 
dömande af följande uppgifter. 
Af de växter fom finnas allmänt vid Up* 
fala faknas vid Daielfven följande: Anemone 
Polfat illa, Delphinium Confolida, Melåmpyrum 
criftatum , Artemifia campeftris, Leonurus Car- 
diaca, Cynoglosfum officinaie, Phalaris phleoi» 
des, Prunus fpinofa, Mefpilus Cotoneaiter. Der« 
emot finnas på fednare ftället följande växter, 
fom längre norråt faknas, nämligen Ek växer 
någorlunda väl vid Daielfven ända till Taboda, 
men vid Marnas finnes nu icke annat än vårda- 
de telningar deraf *). Centaurea Scabiofa fom 
fynes ymnigt vid Taboda, blir nordanför fäll» 
fynt. Vidare förekomma Rhamnus catharticus, 
Typha anguftifolia, Geum urbanum, Crataegus 
Oxya» 
*) På holmarna uti Tostebo - eU vid Storbron norr 
om Gefle växa inånga ftörre ekar, fom likväl in- 
/ »ehaf^É en ovanligt gynnande locafe 
