181 1 5 jul Au g. Sept. 
beftämda proportionerna nu gjort 3 är, j em för el- 
fe -vis med hvad fom i detta ärnne återftår, oänd- 
ligt litet 5 men jag vågar fäga att det är ett af 
de vigtigare hon någoufin gjort. 
Davy hade under fina Electrochemifka forlk» 
nirigar uptäekt att de eldfafta alkalierna kunde 
af Elektriika ftapeln fönderdelas i fyre och i 
egna metallartade kroppar. Han hade fökt be- 
vifa att äfven ammoniaken i fin fammanfättning 
innehöll fyre, hvilket fåledeS med lika ikäl kun- 
de kallas alkaligenium , fom oxygenium. Den- 
na uptäekt var för de flefta Chemifter oförmo- 
dad och påkallade bekräftelfe i mon fom den 
afvek ifrån de idéer hvar och en förut gjort fig 
om desfa kroppars natur. Icke af mifstroende 
'til DavYS upgift, utan af begär at bli bekannfc 
med ett fenomen fom lofvade få mycken utvid- 
gning åt våra kunfkaper, förfökte jag i Hr. Pon- 
TiNs fällfkap att med El. flapelns tiihjelp redu- 
cera alkalierna. Men våra ftaplar, hvilkas fam- 
lade flyrka utgjorde endaft T \ af dem Davy 
vanligen använde, uträttade vid detta tilfälie 
icke hvad vi hade hoppats, och då vi voro på 
vägen at upgifva vårt arbete, förfökte vi 3 få fo m 
den lifta tilflygten, att nyttja en qvickfi Ifver-per- 
la til negativ ledare. Vår affigt dermed var, 
att, ifall i vårt förfök en ytterft ringa portion 
alkali blifvit reduceradt och fedan i ögonblicket 
åter fyrfatt, få {kulle den reducerade metallen 
nu af qvickfiifiet tiplöfas och bevaras. Vårt 
hopp uppfyldes öfver all förmodan och efter 
några timar hade alkalits metaliifka bafis bildat 
kriftaller i qvickiiltm. På detta vis lyckades 
det 
