178 I8XX* JuL Aug, Sept. 
fättningsgraden och genom de olika ovägbara 
ämnen 5 han trodde dem innehålla. Han har 
ledan dragit desfa förfök i tvifvelsmål och fy- 
nes hafva återgått till den idéen att qväfvet och 
vätet äro enkla och att aminoniaken ej inne- 
håller fy re. 
För att hinna det mål, dit jag fyftade, för- 
fökte jag, en annan indirect utväg, h vilken ut- 
gången Jedan vifat vara den enda hvarpå vi 
för det närvarande kunde hoppas någon upp- 
lysning om ammoniakens fammanfättning. jag 
fö i' fökte att på alkalierna begagna den förrom- 
talade Bergroanlka principen, enligt hviiken en 
gifven qvantitet af en fyra altid uptager famma 
qvantitet fyre i de r olika metalloxider, hvaraf 
hon mättas. Men dertil fordrades förft bevis 
att denna princip var rkktig, ty de fom Richter 
lenmat kunde icke anfes pålitlige i en fråga af 
denna vigt. Jag j em för de nu mina analyfer på 
kali och. nation med - Bucholz*s på filfveroxid 
och Rofes på Qyickuifveroxid, och fann med 
tillfredsflällelfe att de qvantiteter deraf fom 
mättade 100 d. f altfyra innehöllo alla 42 d, fy- 
re, med variationer endaft på decimalerna. Jag 
änalyferade derefter med mycken noggranhet 
faltfyrad ammoniak, enligt hviiken analys am- 
inoniaken borde innehålla f af fin vigt fyre. 
Jag underfökte derpå kopparens, jernets, bly- 
ets och zinkens oxider, famt deras förening 
med faltfyra, h varvid faltfyran beftämdes efter 
den qvantitet faltfyradt filfver, fom genom fäll- 
ning med falpeterfyradt filfver erhölls 5 menreful* 
tåtet blef aldeles ftridigt med Bergmanfka re- 
