ign^ 3uL Mg. Sept. 18 f 
2 eller 4, fåfom Wollafton redan före mig vi- 
lat. Lagen för de baftika falternas formation 
är icke få enkel, emedan fyret i fyran genom 
visfa mnltiplicationer af bafen komme att blif- 
va ett bråk af fyret i bafen. Genom åtlkilliga 
bafifka falters analys har jag funnit att, då fy- 
rans qvantitet tages lika, kan bafen i det ba- 
liika faltet aldrig vara en multiplication af ba- 
fen i det neutrala faltet med ett annat tal än 
ett fådant, att fyret i bafen blir antingen lika 
med fyrans, eller en diviiion eller till och med 
en multiplication deraf med ett helt tal. T. ex. 
fvafvelfyra håller i det neutrala falfet 3 gånger 
få mycket fyre fom bafen ; om nu i ett bafifkt 
fvafvelfyradt falt fyran mättade 2 eller 4 gån- 
ger mer bafis än i det neutrala, få Ikuile balens 
fyre vara antingen -|:delar eller i-}:del af fy- 
rans, Förföken vifa att i desfa fall är bafen 
altid en multiplication med 3 eller 6 af bafen 
i det neutrala faltet, få att fyran håller antingen 
lika eller blott hälften fyre mot bafen. De fy- 
ror, fom i neutralfalterna innehålla bafens fy- 
re multiplicerad med ett jernt tal t. ex. 2 eller 
4, upptaga, i de bafifka falterna, bafen till en 
multiplication med 2 eller 4 af bafen i det neu- 
trala. Jag har äfven vifat att fa mm a balis kan 
gifya bafifka falter af olika gradationer* 
Den för falterna omtalade regeln gäller lik- 
väl icke blott för falterna, utan den är en grund- 
lag för alla föreningar emellan tvänne fyrfatta 
kroppar, hvilken kan på följande fätt uttryckas. 
Då tvänne fyrfatta kroppar förenas, innehålla de 
antingen lika qvantiter fyre, eller håller den 
N f . em 
