IgXI? OcU Nov. Dec, 27! 
buden hos äldre häftar i allmänhet har mindre 
litlig fammandragnings förmåga , men då olika 
temperament, töda 9 arbete m. m. vifa lig få 
mycket verkfanima äfven på hudens förändring, 
kan det aldeles icke biifva påliteligc för åldrens 
beftämmande. En ung häft af ett phlegmatilkt 
temperament 3 eller fom af tiifälliga orfaker 
blifvit förfvagad, fkall ofelbart, vid ett dylikt 
förfök, utmärka lika få mycken hudens "flapphet* 
fom mången gammak Utom defs måtte Verkan 
af nypningen biifva olika efter den olika tid 
och ftyrka, fom dervid användas. 
Tandköttets och Gomhudens fÖrminfkning har 
man med mera fkäl anfett för ett fäkert bevis* 
att häften är gammal. Tandköttet äfven fom 
gomhuden är mera fyllig hos yngre häftar och 
likfom upfväld, få att framtänderna hos dem fy* 
nas kortare och gomhuden ej fällan hänger ned 
om framtänderna ofvan i munnen. Med tilltagan- 
de ålder dragés tandköttet mer och mer tillbaka, 
tänderna fynas längre, gomhuden (tiger mera up* 
åt och gomfållorna biifva mindre högda. Men 
ehuru man af desfa förändringar kan någorlun- 
da fluta till en högre ålder, är man likväl icke 
i ftånd att gradvis afmäta dem för att derefter ut« 
fätta visfa år. 
Äfven har man anmärkt käkvinMen på hakan^ 
fom vanligen kännes mera uphögd och ikarp på 
gamla häftar, hviiket gäller äfven om andra 
bens utftående kanter och uphögningar. Likväl 
finner mån denna käkvinkel ganlka olika utftå- 
«nde på färlkilta häftar vid lika ålder och ftun- 
dom 
