272 igii 9 Oct. Nov. Dee. 
dom kännes den redan fkarp på föl och unga hä- 
ftar.» Detta kan fåledes ej blifva något pålite- 
ligt kännetecken på åldren. 
Allmän är den fägen* ätt nian af Svantsio* 
torna kan Huta' til häftens ålder. Det påftås, att 
oai man fattar om fvantsroten med handen tätt 
in vid lifvet, Ikall man känna den förfta af des- 
fä kotor fälld, när häften fyllt 9 år. Den an- 
dra fkall kännas vid x?:de året och den tredje 
uti Ig:de året. Orimligt vore att påftå, det hä- 
ften, fedan den är fullkomligen utväxt 5 fkulle 
få en 5 tvänne eller trenne nya kotor 5 och i få- 
dan mening blifver detta märke i grund fallkt. 
Mera rimligt är det, att fvantskotoma med ål- 
dren kunna mera tydeligen kännas * i mon, fom 
deras utlkotfe blifva fkarpare och utftående. Man 
kan likväl ej vinna mera uplysning i detta fall 
af Svantskotornas förftorade och okade utväxter, 
än af hakvinklenj kammen och andra benens 
utfkott* fom med åldren pläga blifva märkeli* 
gare och tydehgare. 
Hårets mjuka fina och ulliga be f na ff enhet på krop- 
pen tillhörer egenteligen föl uti förfta året och 
kan fåledes äfven räknas bland ålders märken. 
Klen det blifver altid af föga värde 5 då det ej 
11 räcker hg längre än till förfta året* fom man 
utom defs. lätteligen känner. Det famma gäller 
ock om Malm och Svants 5 hvars hår äro både 
kortare och mjukare uti förfta året* 
Orrelius uti ftn Djurkännedom anför$ att 
häften uti I3:de året förlorar eller fäller Horn* 
vårtor* 
