igxr , Oct, Nov. Dgc* 
Kärnan eller Bönan har man kallat den fvar- 
la g*op f fom finnes på ikärande ytan eller taf- 
lan af dé nyligen utbrytna framtänder. Denna 
kärna eller grop minikas efter handen och flu- 
teligen förfvinner, få att taflali blifVer flät och 
Utan grop. Då denna afflipning eller nötning 
Iker gradvis och ftundom uti en vifs ordning, 
| har man trött fig deraf kunna déterminera åldren* 
Således pållå LafOsse 5 SiND och flere andre För- 
fattare, att kärnan uti förfta par framtänderna 
nedan i munnen ar Utfliten Vid 6:te året , att i 
^:de året afnötes den uti näfta par framtänder 
! öch vid 8*de årets Hut Uti det ytterfta paret. 
Böurgélåt j Brugnqne o. fl% gå än längre, och 
Vela afven efter kärnan Uti öfra framtänderna 
Utfatta Visfa år. Desfe tro, att kärnan Uti främ- 
ila pär framtänderna ofvan i munnen är utnött 
Vid g:de året, uti andfa paret vid io:de året, och 
Uti ytterfla paret eller hörntänderna ikulle kär- 
nan Vara utfliten vid ix:té och I2:te året. Om 
detta få förhölt fig* vore ingen ting lättare än 
ätt efter desfa märken upgifva åldren , men hvar 
ock en fom med närmare upmärkfamhet följer 
kärnornas förändringar ifrån det 7:de till det I2:te 
året $ fkall lätteligen finna hum man deraf mifs- 
ledes, De Franike Författare, fom fölgt desfa 
regior, fynas och fjelfve halva funnit åtfkiiliga 
Undantag dervid aga rum, ty de omtala vanli- 
gen de få kallade Chevaux legus , det vill fäga hä- 
llar 5 fom mifsvifa åldren , i det kärnorna i eka 
ut fl i tas efter desfa anförda reglor. Likväl bör 
jag tillftå, att kärnan uti de nedre framtänderna 
närmare och fäkrare kan leda ofs till kännedom * 
©ra visfa år$ än, de uti ö&a framtänderna. I fyn* 
U 2 nexfaei 
