igiij Oct* Noih Då£ 
till det ifrde året, Hvarje frifk häft, f om icke 
är af dålig race och fom för öfrigt icke blifvit 
vanvårdad «, fkall fäkert hela denna ålders period 5 
icke allenaft bibehålla fin ftyrka och härdighet 
utan äfven vighet och mod. Det fynes mig der- 
före underligt, huru man i allmänhet kommit 
på den t ankan att en haft, fOm är. öfver 7 eller 
g år j fkall, fom man fäger, gå ur handel och 
förlora fitt värde, då det är juft då han förft bli 
yer aldragagneligaft för fin fulla ftyrka och här-* 
dighet. 3:0 Aftagande eller Svaghets-åldren fträe* 
ker fig från det i^rde året till det 2?:te eller 
30^de och längre om lifstidén räcker längre. 
Under denna tiden affcager häften vanligen uti 
krafter och mod. Man har väl exempel att hä-? 
flår af god och ädel race bibehålla fig uti väl* 
fiånd ända tiil 2o:de året och och deröfver, men 
då frågan är om häftar i allmänhet och dem fom 
varit hållna till arbete, tror jag att man tyde* 
ligen ikall märka deras aftagande ifrån i<f:de året*, 
Hvad den förft a ålders-perioden, eller Vdxe* 
Hdren beträffar, få har man ifrån urminnes ti* 
der förftått, att tämmeligen noga beftämma de 
7 år den innefattar, få väl af mjölktändernas 
Utbrott och fällning, fom ock af de nya häft« 
tänders framväxt. Lägger man härtill tandkro* 
lians fullkomnande och aftagande på framtändes 
<pch betar, få kan man. tämmeligen fäkert be«* 
flamma alla ctesfa Sr< Efter desfa reglor fkalt 
Jag ock anföra de fäkra{le kännemärken på hvar^ 
je år under hela denna perioden. 
Uti foyfta året får fölet alla fina framtänder* 
Qem.enligen kort tid fedan det är framfödt ut- 
bryta 
