i8o9^ ^^i^' 13 
Afven fom Böjnings -Cirkeln förenar fig 
med en kroklinea få nära, att ingen annan Cir- 
kel kan tränga fig imellan dem, äfven få kan 
cn kroklinea af någon vifs klafs, eller grad, 
fluta fig få nära till en gifven kroklinea, att 
ingen annan linea af famma klafs, eller grad, 
kan dragas imellan dem igenom tangent - punk- 
ten. Om fåledes D R föreftäller hvad krok- 
linea fom hälft, men Djj/ en Conifc Section^ och 
ingen annan Conifk Section kan dragas igenom 
D imellan Ly och DR, få följer, att af alla 
möjeliga Conifka Sectioner är Dj/ den, fom när- v 
maft flutar fig till DR, och fom derigenom gif- 
ver tillkänna, huruvida den böjning, fom DR 
har i D, är af Hyperbolifk, Parabolifk eller El- 
liptiik art. Att på et Geometrilkt fätt beftam* 
ma denna Section är här min affigt. Uplösnin- 
gen grundar fig på det fom i föregående § är 
anfördt om graderna af förening. Jag gifver 
nämligen den Conilka Sectionen D«/ få många 
grader af förening med DR, att de kunna paS- 
fa blott för en enda Conilk Section. Desfa gra- 
der blifva t:o en gemenfam tangent DH; 2:0 
en gemenfam böjning i D, fom utmärkes genom 
Chorden DS i Böjnings -Cirkeln; 3:0 en gemen- 
fam tangent SH för lineerna SV och SZ3 4:0 
en gemenfam böjning i S för famma lineer, ut- 
märkt genom chorden S^ tagen på SD. Desfa 
fyra grader äro tillräckeliga, att beftämma en 
Conifk Section, och om flera tilläggas, blifver 
Problemet fom oftaft omöjeligt. Jag anfer få- 
ledes de nämda oaiftäadighcterna, få fom redan 
gifna 
