l%0^i ^an. Fedr. Man. 25 
fåledes DQ^X DS : Sb X DSrr ^DH» :4SH*. 
För Par:ib ill är (Fig. 2) öD X DC =3 ^DQ^ X 
^DS= DHS eller DQ^X DS =4DH% fåledes 
X DS =4SH*. För Ellipfen (Fig. 3) är 
flD X DC < DH% altfå SZ; X DS < 
och för Hyperbeln (Fig. 4) är S^ X DS >, 
4SH*. Deraf följer, att när Sh är nekad (Fig. 
l), är böjningen Hyperbolifk, om Sh X DS > 
4SH* (3:dje Händeifen); Parabolife om Sh X 
DS = 4SH* (T:fta Hände]fen)3 Elliptiik, om 
S^ X DS < 4SH^ (2:dra Händelfen). Böjnin- 
gen af DR i D kan vara af den belkaffenhet, 
att antingen DS = 00, eljer DS == o, ellei: 
DH == 0, eller Sb == o. I desfa Händelfer kan 
ingen Conifk Section Dy fluta fig få nära intill 
DR, att icke en ?nnan Conifk Section kan dra- 
gas imellan dem igenom D, och böjningen kan 
fåledes icke föras till någon af de tre arter , 
foni här omtalas. 
% 7- 
Lät nu Dy ( Fig. i ) föreftälla hvad krok* 
linea fom hälft, och y^ z efter vanligheten 
betyda abfcisfan, ordinaten och bogen. Sätt 
DT z=i v. Ty t, TV =:= Sy få är st = v^. 
Om dT loreftälies genom DT, eller blir Ty 
^t:==^ iddy+ id^ y + ^^d^y + ri^d'y + &c. 
Och när Ordinatens tluxioner uttryckas genom 
digniteter af dx^ fom anfes för beftändig , up- 
kommer fluteligen, få vida förhållandet imellan 
dx och dz är gifvet genom kroklineens Eqva- 
tion, en feries af detta utfeende: / — Av^ -f» 
Bvr-\^ Cv^ + Du^ + &c. der A, C, D ä- 
B 4 ro 
