I8Ö95 M- Aug. SepL 129 
iill ännu dels inga, dels ganika ofullkömiiga 
medel blifvit upgifne. 
Den förbättring ^ fom lUgör äfnnet för när» 
Varande afhandljng , beflår uti nödiga rättelfer 
vid den få kaiJade /leäm- gage eller ångmätam^ 
hvilken bör utvifa ångornes verkliga fpeiiitig- 
het uti pannan 5 till rättefnöre vid eldningens 
underhållande 5 men efter defs nuvarande con- 
ftruction , ofta yifar orätt till mer än öfver 
'eller under deras verkliga kraft , "och macki- 
nens deraf beroende verkan. 
Denna ångmätåre beftår på vanliga machi- 
ner af ett litet fmidt , i ^:ne parailela armar 
böjd 5 järnrör a b c fig. I. ^ hvars ena ända com- 
tr.unicerar tned itora ångröret ö fif , (fom leder 
ångorne från pannan tilj Cylindern), och den 
andra , fom är öppen ^ med atmosphéren. Rö- 
ret fy lies till e e med qvickOlfVer , fom ftår till 
lika högd i båda armarne 5 till defs pannan bör* 
jar koka I men då öfvervinnes atmosphéren$ 
tyngd af ångorne ^ fom trycka ner qvickfilfret 
i ena armen 5 till någon vifs punct ^ fåfom till 
hvarigenom det i den andra iliger till en 
motfvarande g^ till defs det kommter i jämn- 
vigt med ångans fpänftighet ^ hvarS kraft fåle- 
des anfes vara exprimerad genom Ikilnaden e« 
mellan qvickfilver bögderne bf och b g. Vid 
c är fäftad en fcala , vanligen delad i halfva 
och fjerndels tum 3 en liten coniik flicka ^ af nå^^ 
gon lätt trädfort 5 fom flyter på qvickfilfret och 
följfer defs rörelfer 5 utvilar med fin öfra ända^ 
och emot fcaian , hVar qvickiiifret flår uti röret, 
' och 
