48 i8o6, ffan. Febr. Man. 
flållningsmethoden råknas det till den flock i FI- 
Ikarnas klafs, hvilken har bukfenorna fåflade 
midtunder broftfenornas fållen och igenkånnes 
från nårgrånfande Slågten med en tunn platt 
kropp, på hvars ena fida båda ögonen fitta; 
bukkaviteten år kort utan refben och fiinmblå- 
fa, och fitter emellan ryggraden och den kanten 
af kroppen, fom fvarar mot ryggfenan. (Räc- 
kor, Rajce , hafva åfven en platt kropp och bå- 
da ögonen på en fida, men utom andra fkilje- 
mårken finnes bukens hålighet nåftan i medel- 
punkten och fynes på platta undre fidan.) 
Flundrornas ögon, altid uppåtvånda, åro for- 
fedda med en blinkhud, fom bevarar dem ifrån 
fand och andra ffcadliga åmnen, lom uppe- 
hållas i vattnet, ifynnerhet under och efter 
flor mig väderlek. De ligga meftadels på bott- 
nen och heldft der den år fandig; men att 
de åtminftone icke aliid ligga i fanden ned- 
grafda till hufvudet, fåfom Block tror, flutar 
jag deraf, att jag ofta ifrån en båt, fom åt- 
följde fmå låtta nåt, hvarmed jag låtit fifka, 
fedt Flundrorna tidigt limma uppåt och töka 
fig en utflygt genom nåtet. Hade de legat i 
fanden eller blott på denfamma nedtryckta, 
fkulle viflerligen noten gått ofver dem och de 
icke fladnat inom denfamma. Deras rorelfe i 
■vattnet år icke qvick eller häftig ej eller åro 
deras fenor, hvarmed framnkridande rorelfen 
Ikall verkftållas, fä flora, att de kunna myc- 
ket deriili bidraga. Kroppen , fom de hålla 
med 
