*8o6, £fan. Febr- Mart. 43 
med fin undre plan fhedt Mild emot - hafs* 
bottnen , får en vågig rorelfe likfom Alens | 
ryggfenan och anaifenan jämte fljertfenan tje- 
na till ftyren, att ej kroppen faller aldeles i 
famma plan fom vattenytan, och broflfenor* 
na famt bakfenorna underhjelpa rorelfen fram- 
åt. Saknaden af den med luft fyllda fimmblå* 
fan, hvilken år få allmän hos andra fifkar 
och fom tjenar dem att häftigt kunna flytta 
lig i vattnet till hvad hogd de behaga, utvi, 
far ytterligare, att Flundrorna åro af naturen 
ämnade att fållan ofvergifva hafsbottnen, hvil- 
ket de docklikvål vifTerligen kunna, ehuru med 
mera befvår ån andra dertill organiferade fi- 
fkar. Den undre lidan, fom ftåndigt vånder 
ät bottnen och mörkret, år hvit, h varemot 
den orre eller ogonfldan år vanligen af någon 
mork fårg med mer eller mindre efter döden 
varaktige fläckan Sjelfva bukhinnan (jperito- 
n*eum) år ofta fvart på ofre fidan och hvit 
på den motfvarande. De aga for ofrigt hjer- 
ta, gallblåfa, iefver och mjålte; tarmkanalen, 
år ej lång och beflår vanligen af 2 — 3 krok- 
ningar och finnes hos de flefla några maik li- 
ka korrta bihang, fom fy nas vid nedre mag* 
munnen på tarmens yttre lida. Honans Agg* 
flockar eller Romm och hanens Sådesblåfor, 
kallade Mjolke, ligga fåiom aflånga tunna 
kroppar, 2 Rycken af h vardera, ofvanfor de 
ofriga innanmåten i buken. Kroppen år be- 
klådd med fjåll, fom dock åro mer och min- 
K. V. Au Hmidh Qv a L D dre 
